![](https://salt-peanuts.eu/wp-content/uploads/2023/11/hallgeir-pedersen-trio-100x100.webp)
Gitaristen Hallgeir Pedersen er ikke akkurat den, norske musikerne som lanserer plater altfor ofte. Men når det først skjer, så skal man absolutt merke seg det han leverer.
Han vokste opp i Øksfjord i Finnmark, og er nok den eneste jazzmusikeren bygda har fostret. Hans første jazzgruppe var Alta Jazz Trio, som han festival-debuterte med på Varangerfestivalen i 1995. Deretter spilte han sammen med bassist Dag Erik Pedersen i trioen til den rumenske pianisten Constantin Tanase (Nuti Tanase Trio). I 1998 startet han Bebop Guitars med gitarkollega Øystein Norvoll. Gruppa ble valgt til å representere Nordnorsk Jazzforum på deres 25-årsjubileum, hvor de blant annet spilte på Festspillene i Nord-Norge i 1999. Pedersen ble oppdaget av NRKs jazzguru Erling Wicklund, som produserte Pedersens første helaftens radio konsert med Bebop Guitars. Han ble i jazzpressen etter dette ofte referert til som – «Norges bebop konge på gitar» og «Fantomet fra Øksfjord». Men det er mange år siden nå, og det har vært relativt stille rundt den utmerkede gitaristen helt fram til nå, hvor han har tatt med seg bassisten Andreas Amundsen og trommeslageren Erik Nylander i Kysten Studio i Tromsø for å lage denne platen.
Og det er solid bebop-gitar vi får servert, sammen med flere av Pedersens egne komposisjoner. Og at han er en utmerket bebop-gitarist får vi oppleve i tredjesporet «Oléo», hhvor han virkelig blomstrer. Jeg har hatt en formening om at det å spille god bebop-gitar krever mye av utøveren. Det har veldig lett for å gå litt «krøll» i venstrehånda. Men her fremfører Pedersen den kjente Sonny Rollins-låte med stor overbevisning, på akustisk gitar. Og kompet følger han helt til døra med utmerket spill.
En annen «lånt» låt er «Waltz New» av James Stanley Hall, som er en roligere affære, hvor Pedersens spill er nydelig, før de avrunder med tre av Pedersens egne komposisjoner. Og de ligger ingenting tilbake for «standardene». Pedersen skriver fine komposisjoner, som ofte nærmer seg en og annen standard-låt, men hvor hans overbevisende gitarspill tar oss med på en reise som går et godt stykke utenfor Finnmark.
Dette er blitt en utmerket utgivelse fra Hallgeir Pedersen og hans musikalske venner. Og Pedersen må love at det ikke går like lenge før vi får mulighet til å høre han både på plate og konsert igjen.
Jan Granlie
Hallgeir Pedersen (guitar), Andreas Amundsen (bass), Erik Nylander (drums)