![](https://salt-peanuts.eu/wp-content/uploads/2023/07/musicmusicmusic-100x100.jpg)
Den svenske trioen MusicMusicMusic har utgitt flere plater på Göteborg-selskapet Hoob, og nå har de fått åren av å utgi plate nummer 100 på selskapet. Bare det er verdt en liten feiring.
Trioen består av brødrene Fabian Kallerdahl på piano og synth, broren Josef Kallerdahl på bass og Michael Edlund på trommer. I tillegg har de på denne utgivelsen fått med seg cellisten Emma Augustsson, fiolinisten og perkusjonisten Josefin Runsteen, fløytisten og altsaksofonisten Axel Mårdsjö og bassklarinettisten og tenorsaksofonisten Nils Berg på denne «langspilleren.
Alle de seks komposisjonene er denne gang gjort av Fabian Kallerdahl, og det er han som fremstår som hovedmannen i bandet. Og han skriver komposisjoner som nesten blir litt symfoniske og velarrangerte, hvor det virker som om lite er overlatt til den enkelte musiker, annet enn i soliene. Det kan hende han har valgt denne måten å jobbe på, siden de har med flere gjester enn det er musikere i bandet, men jeg har også tidligere påpekt at musikken blir veldig arrangert og planlagt, så dette er kanskje Kallerdahls måte å utforme dette bandets sound og struktur på.
De starter med «Friendly Intentions», som er en behagelig låt, hvor det eneste jeg savner er litt galskap og utfordringer. Men det gjør seg med Bergs bassklarinett i det hele, for han er en av de mange som virkelig fikser dette instrumentet. Og herfra og ut, til de ender opp med «Highlightts» får vi, i hovedsak velarrangert, litt forutsigbar og fin musikk fra et velorganisert «hold».
Alle musikerne leverer fint ensemblespill, og solistene gjør enn fremragende jobb. Og ved siden av Bergs nydelige bassklarinettspill, blir det feil å ikke fremheve Fabian Kallerdahl sitt pianospill, som driver det hele framover på en utmerket måte. Men, som på de foregående platene, er jeg litt skeptisk til synthspillet hans, som omskaper musikken til en form for jazzrock jeg har problemer med. Dette synes jeg kommer best fram i sistelåta «Highlights», hvor vi både får synth og el.bass, noe jeg ikke synes fungerer så godt i helheten. For brødrene Kallerdahl er utmerkede musikere på piano og «ståbass», så derfor synes jeg de «forstyrrer» litt ved å bringe inn synth og el.bass. Men det er meg, kan hende er det de låtene folket liker aller best?
Når platen får tittelen Oversized Vol. 2, så skulle vi kanskje forvente at det også forekom en vol.1. Og det stemmer, selv om den har tittelen Oversized, og salt peanuts* har, selvsagt, anmeldt den også. Her har de også utvidet besetningen noe (med Nils Berg på bassklarinett og fløyte og Samuel Runsteen på fiolin, viola da gamba og tenor viola da gamba), men jeg synes at utvidelsen på «Vol. 2» fungerer enda bedre, selv om musikken er såpass arrangert at vi nesten ikke kan skimte musikerne bak notearkene.
Jan Granlie
Fabian Kallerdahl (piano og synth), Josef Kallerdahl (bass), Michael Edlund (drums) Emma Augustsson (cello), Josefin Runsteen (violin, percussion), Axel Mårdsjö (flute, alto saxophone), Nils Berg (bass clarinet, tenor saxophone)